Пол Елюар
Неделя следобед

Превод от френски: Стефан Гечев, 1987

chitanka.info

Преплитаха се сводестите пространства на една сива зора в една сива страна, лишена от страстна сила, несмела.

Преплитаха се безмилостните небеса, забранените морета, безплодните земи,

Преплитаха се неуморният галоп на мършави коне, улиците, където вече не минаваха коли, умиращите кучета и котки,

Получаваха очарователни бледи нимби жените, децата и болните с ясновидски сетива,

Получаваха нимби привидностите, безкрайните дни, дни без светлина, абсурдни нощи,

Получаваше надеждата нимба от решителен сняг,

който бележи челото с омразата,

Сгъстяваха се звездите, изтъняваха устните, разширяваха се челата като ненужни трапези,

Навеждаха се достъпните върхове, омекваха

най-скучните несгоди, радваше се природата, че играе само една роля,

Отговаряха си немите, чуваха се глухите, гледаха се слепите

В онези объркани пространства, където даже сълзите се оглеждаха само в кални огледала, в тази вечна страна, с която се смесваха бъдещите страни, в тази страна, където слънцето се готвеше да се отръска от пепелта си.

(„Поезия истина“, 1942)

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.